Nu te ridica, mă descurc, frăţioare.
La naiba, Finn, cred că e cel mai bun de până acum.
De când lucrezi la el? 2, 3 săptămâni?
Cară-te.
Eu nu vin la bar să mă plâng că îţi ia 10 minute să faci un martini.
Sunt foarte mulţumit de unde sunt acum.
Am doar un blocaj creativ. Atâta tot.
Alo? Bună, dna Anderson.
Da, administratorul clădirii e chiar aici.
Sunt sigur că va fi încântat să vă repare toaleta.
Da, tocmai ce mi-a aprobat cu degetul.
Vine imediat.
Spuneai ceva, cum că eşti fericit de unde te afli acum în viaţă.
Mi-a spus că se gândeşte să dea la şcoala de arte.
Şi i-am spus, ce coincidenţă!
Administratorul clădirii noastre a fost pictor.
La 18 ani, toţi vor să devină artişti.
- De unde ai luat-o? - De la un târg.
Ce ciudată e.
Văd... văd scoici.
Outlaw. Rambling Rose. Crabapple!
- Crabii trăiesc în ocean, corect? - Da.
Crabapple, voi paria pe Crabapple.
Bună, băieţii mei rătăciţi.
- Un pulover nou. - Nou pentru mine, e de la un SH, îţi place?
Mi-au mai rămas nişte bani, aşa că ţi-am luat astea, iubitule.
Sunt bune, nu? Cu păr de cămilă.
Mulţumesc. Ai scos un articol nou, sau..?
Ştiam cât de mult le doreai, nu m-am putut abţine.
Mă duc să fac cina. Vreţi favorita voastră? Lasagna?
Ai nevoie de ajutor?
Salut, Big Joe, da, te rog. Mulţumesc.
Haide, asta e, haide. Te descurci.
Continuă să alergi.
- Ce mai faci? - Salut, Big Babe.
E Joe.
Crabapple, haide, nemernicule! Aleargă!
Haide, fugi, fugi, la dracu!
Linişteşte-te.
Finn, a sunat proprietarul. Dl Bezzerides a întârziat cu chiria.
Poate a căzut şi nu se poate ridica.
A mai întârziat şi înainte.
- Cel care locuieşte vizavi? - Da.
Am observat câteva amenzi de parcare pe maşina lui.
Are şi câteva amenzi pe maşină. Ar trebui să verificăm.
L-am invitat şi pe Big Joe la petrecere.
Bine, dar sper să nu poarte uniforma aia lipicioasă de paznic.
Credeam că invităm doar prieteni apropiaţi.
Big Joe e de treabă, m-a ajutat cu scaunele.
Şi e aici, chiar acum.
Nu-ţi fă griji, am şi alte haine.
Îmi pare rău.
Mă duc să-l verific pe dl Bezzerides.
Dle Bezzerides, sunteţi acasă?
Îşi face griji lumea pentru dvs, aşa că voi intra înăuntru, bine?
- Era ceva sigur. - Nu a fost ceva sigur, doar a pierdut.
Era ceva sigur până în momentul când a pierdut.
Nu are absolut nici un sens.
Ce dracul!
Sunt poze din sufrageria noastră.
Dl Bezzerides e un voyeur.
Aşa am crezut şi eu, dar de ce să facă poze cu sufrageria goală?
Se pare că le-a păstrat pe cele mai bune pentru colecţia lui privată.
Chestia asta ce e?
Cred că e un aparat foto. Vezi?
Crezi că avea suficiente pelicule?
Ce? Nici măcar nu vreau să ştiu.
Când am dărâmat cuierul?
Poate e făcută în noaptea în care am jucat şarade beţi.
- Îţi aminteşti? - Nu-şi aminteşte, a leşinat pe canapea.
Aşa se explică lumina verde pe care o vedeam câteodată.
Dar de ce e chestia asta prinsă cu şuruburi de podea?
Nu ştiu, dar nu-mi place sunetul pe care-l face.
Dar pozele cu mine jumătate dezbrăcată de pe perete?
E singurul lucru ce-mi place la această situaţie.
Ştiam eu că e ceva în neregulă cu bătrânul ăla.
Bună ziua, sunt Finn, de la apartamentele Sycamore. În legătură cu dl Bezzerides.
Ar fi grozav dacă m-aţi suna când aveţi ocazia. Mulţumesc.
- Ce a spus proprietarul? - I-am lăsat un mesaj vocal.
Eu mă duc la muncă. Am numărat prăjiturile, dacă lipseşte vreuna...
- va avea loc o crimă în acest apartament. - Le păzesc eu.
Şi cine le păzeşte de tine?
Se potrivesc perfect.
Trebuie să fie o coincidenţă.
- Poate, sau... - Sau ce?
Aparatul a făcut o poză în viitor?
Fii serios.
Dar uită-te.
Totul e la locul lor, inclusiv pânzele mele.
Pânzele tale arată la fel de luni de zile.
Imposibil.
Asta e de miercurea trecută, când ai spart o halbă cu antebraţul.
Aşa e.
Joi. Vineri ne-am dus la film.
Sâmbătă n-am avut curent şi am aprins lumânări.
Duminică.
Luni. Astă seară, marţi.
Mâine.
Prostii.
Dl B a inventat un aparat foto care face fotografii în viitor.
Şi l-a folosit doar pentru apartamentul nostru?
Nu are sens.
Poate doar îl testa.
Da, chestia asta nu e portabilă deloc.
E om de ştiinţă, trebuie să fie înregistrări şi documentaţie pe undeva. Merită căutat.
Voi vă ascultaţi ce spuneţi?
Haide, dle B, ştiu că sunteţi ascuns pe undeva prin zonă şi râdeţi de noi.
Glumă a răsuflat, ieşi la vedere, gaozarule.
Nu cred că-ţi va răspunde.
De ce?
27 noiembrie. Rezultate. Funcţie pozitivă.
Maşină funcţionează perfect în continuare.
Cu toate acestea, am văzut ceva în viitor care mă îngrozeşte.
Cred că mi-am văzut moartea.
Cunosc regula cardinală a timpului şi cauzalităţii
care afirmă clar că viitorul nu trebuie schimbat.
Dar în aceste circumstanţe, se pare că trebuie să-mi asum riscul.
Dacă aş crede în D-zeu, m-aş ruga ca nimic mai rău să nu iasă din ce mi-am propus.
Iar apoi?
Nimic. E ultima notă, de acum o săptămână.
Acum o săptămână.
7 fotografii. Înseamnă că au fost scoase după dispariţia lui. Probabil e programat.
8 pm.
Dar de ce sunt atât de multe poze la lumina zilei?
Poate e programat să facă doar câte una de săptămâna trecută.
Chiar şi eu trebuie să recunosc că această fotografie mă nelinişteşte.
Dacă poţi citi asta, e mâine.
Cred că ştiu unde poate fi.
Hristoase. Ce păstrează aici?
Nu ştiu. Administratorul precedent a adăugat această uşă acum mulţi ani.
Doamne, să nu fie înăuntru.
Imposibil. Dacă ar fi un cadavru înăuntru, am simţi mirosul...
E înăuntru?
Doamne! Închide uşa.
Ce a păţit? Arată de parcă a fost ars.
Nu ştiu ce să zic. Costumul îi era intact.
Nu e evident? I-ai citit jurnalul.
A încălcat legea cardinală. Nu te pui cu timpul!
Jasper, te rog, dă-ţi jos pălăria.
E pălăria mea de gândit.
Ce e de gândit? Trebuie să chemăm poliţia.
Stai aşa. Ar putea fi o mare greşeală.
Ce vrei să spui?
Am descoperit un aparat foto care călătoreşte în timp.
Trebuie să luăm în considerare toate posibilităţile.
Una dintre posibilităţi e să fi fost expuşi la o doză letală de radiaţii...
Care l-ar fi putut omora şi pe dl B.
Bine, Nancy cea negativă, dar dacă am folosi chestia asta?
Cum?
Ţii minte că dl B şi-a făcut o poză în care ţinea un semn?
Dacă punem un ziar?
Am şti ce se întâmplă în viitor.
Ziare, Jasper? La ce te gândeşti, artă şi divertisment, sau la rezultatele curselor?
Şi ce dacă?
Gândiţi-vă câţi bani am putea face.
Callie.
Prezic că această seară e ultima ta seara ca chelneriţă.
În schimb, te poţi devota total scrisului.
Nu, în nici un caz. Vom suna la poliţie.
Finn, îţi prezic că-ţi vei trăi restul vieţii într-o obscuritate patetică
şi vei muri sărac şi nebun.
- Vorbesc serios, Jasper. - Şi eu.
Ţi se pare că poliţia e aici?
Că oamenii bârfesc despre cadavrul carbonizat din magazie?
Totul arată normal.
Dacă am fi raportat, probabil nici n-am mai fi ţinut petrecerea. Am fi anulat-o.
N-o putem anula, e petrecerea de logodnă a lui Dave şi Sharon.
Asta zic şi eu. În mod evident, nu vom raporta poliţiei astă seară.
În magazie e un cadavru mirositor aflat în putrefacţie.
Nu miroase dacă ţinem uşa închisă.
E acolo de o săptămână, ce mai contează o zi?
Uite, ţinem petrecerea,
ne uităm la poza de mâine şi dacă se vede poliţia
luându-ne mărturiile şi alte chestii, îi sun eu însumi.
Trebuie să recunosc, sunt curioasă să văd următoarea poză.
Bine, o zi, dar...
O zi.
Cat e ceasul?
Şi 22.
În caz că poza de mâine ne dezvăluie sfârşitul lumii..
O să mă distrez puţin.
Vrei să dansăm?
Şi a adoptat privirea clasică de îndepărtare.
Nenorocitul.
Hei.
- Sunt un geniu. - Uită-te la tablou.
Sfinte Sisoe!
Aparatul îmi arată lucrarea dinainte s-o fac. Nu mai sunt blocat.
Te-ai trezit devreme.
Cat e ceasul?
Mai bine zis, ce an e?
Tu poţi scrie în jurnalul unui mort, dar eu nu-i pot purta pălăria?
Nu scriu poezie, Jasper.
Fac lista cu ce avem de făcut.
Dacă e să facem asta, trebuie să păstrăm aparenţele, să pară că dl B e prin zonă.
Adică chiar se întâmplă asta?
Despre ce vorbeşti, frăţică? Deja s-a întâmplat.
- E făcut. - Am putea să nu mergem până la capăt.
De fapt, cred că suntem nevoiţi.
Dacă am înţeles corect, uite cum funcţionează.
Aparatul scuipă o fotografie cu noi în viitor,
noi ne continuăm ziua luând diverse decizii, care conduc la momentul cu pricina.
Dar, dacă ne abatem de la aceste decizii, fotografia nu s-a întâmplat niciodată.
Ceea ce înseamnă că noi, cei care au văzut fotografia originală,
nu putem merge mai departe pentru că viitorul nostru nu mai există.
Cum adică, nu putem merge mai departe?
Eşti absolut sigură că aşa a murit?
Nu, dar vrei să încercăm ca să aflăm?
Deci, s-a stabilit. Trebuie doar să facem o fotografie.
Bine, fie. Trebuie să facem asta diseară.
Dar vorbim despre neraportarea unui cadavru.
Sunt destul de sigur că dacă se află, Jasper, mergem la închisoare.
Da, dar nimeni nu va afla. Am fost acolo de dimineaţă, am făcut o listă.
Iată ce trebuie să facem: să-i luăm ziarul,
să udăm plantele, să-i mutăm maşina ca să nu mai ia şi alte amenzi.
Am găsit nişte scrisori,
nişte facturi, ar trebui achitate.
- Se pare că ai desluşit totul. - Omule, relaxează-te.
Riscul e foarte mic. Aproape inexistent.
Trebuie doar să ne asigurăm că uşa de la magazie rămâne închisă.
Şi ne îmbogăţim.
Tu îţi faci picturile.
Haide, Bobcat. La dracu, da!
Să mergem, e aproape 8.
Stai, trebuie ca totul să fie exact ca în poză? Nu vreau să schimbăm nimic.
- Nu ştiu. E bine aşa? - Zâmbiţi şi spuneţi-vă adio la joburi.
Putem verifica poza, e chiar acolo.
Henry? Henry, eşti acolo?
Sunt Joyce. Am primit scrisoarea ta.
Poţi răspunde, când ai timp? Sper din tot sufletul că eşti bine.
Finn.
Salut, Joe, ce mai faci?
Care e treaba cu bătrânul? Mereu o văd pe Callie acolo dimineaţa.
Da?
E în spital, bolnav. Noi doar îi udăm plantele şi avem grijă de casa lui.
E în spital? E grav?
Da, e ceva serios, încă încearcă să-şi dea seama ce are...
- Noroc cu voi că aveţi grijă de casă. - Da.
Nu ne deranjează.
Mai bine mă întorc la treabă.
Nu, omule, suntem aici pentru că nu apărem în poza de aseară.
Nu soarta a decis, presupunând că am luat deciziile ieri, că am ajuns aici.
Mi s-a încins creierul. Care era întrebarea iniţială?
Întrebarea e dacă poţi alege ce apare în următoare poză.
Orice. Ce aţi alege?
Sunt puţin ruşinată de cât de bine m-am simţit în legătură cu rochia aceasta.
Înapoi la întrebare.
E uşor. Vreau o grămadă de bani atât de mare, încât să mă îngrop în ea.
Eşti aşa predictibil.
Eu? Dar tu?
Deja ştim ce ţi-ai dori să vezi.
O piatră.
Ca tu şi Finn să nu mai trăiţi în păcat.
În fine.
- Ai auzit, Finn? - Ce?
Eşti în prim plan.
El doar visează la două picturi pe zi, în loc de una.
Nu ştiu, lăsaţi-mă puţin, trebuie să gândesc.
Niciodată nu mă plictisesc de sunetul acesta.
Haideţi, nu e ca şi cum aş vrea s-o fac.
Atunci, să n-o facem.
Mai trebuie să-ţi reamintesc de tipul prăjit de la subsol?
Trebuie să facem ce e în poză.
Corect, frăţică?
Cum naibii s-a întâmplat asta?
Nu ştiu, poate e o provocare.
Poate eram beţi.
Poate a fost un accident.
E un sărut pasional. Nu e ca şi cum ne-am fi ciocnit.
Spune ceva, Finn.
Ar trebui să distrugem aparatul acela.
Ce? În nici un caz.
Ştiu. E prea târziu.
Nu contează de ce o facem. Pentru că toate intenţiile şi scopurile deja s-au întâmplat.
Sunt în cameră, nu par supărat sau enervat.
Tabloul arată grozav.
Aşa e, faci un tablou grozav.
Probabil ne-ai cerut s-o facem pentru inspiraţie, sau altceva.
Suntem prieteni cu toţii, trebuie să avem încredere că va fi bine.
La dracu! Pentru ce a fost asta?
Pentru că îmi vei săruta prietena mâine.
T minus o oră, în caz că te întrebai.
Te rog, nu mai cronometra de parcă ar fi o lansare de rachetă.
Scuze.
Da, ţi-am spus că Crabapple era un lucru sigur.
Mai am nevoie de câteva curse.
Investim jumătate din câştiguri în pariurile de mâine
şi trec să iau restul.
Bine, stai să iau ceva de scris.
Parcă nu era şi o sticlă în poză.
Pentru că era aici jos.
Cat e ceasul, iubi?
Finn, eşti bine?
Da, doar că această parte a tabloului e neterminată.
În mod evident sunt pe cale să o pictez, doar că n-am idee ce elemente să adaug.
Bine, Michelangelo, dar...
Trebuie să ne închidem ochii, să se potrivească cu poza.
Deci, tu eşti cronometrul.
Aşa e, e 7:59, începeţi.
Cat timp o facem? 10, 15 secunde?
Vă spun eu când să vă opriţi, voi începeţi.
Mă voi gândi la prietenul meu.
Frumos. O facem în 3.
Vino aici, măgarule.
Doamne, voi aţi... Hei!
Rahat.
- Finn. - Adu-l pe Jasper.
- Vroiam doar... - Du-te după Jasper!
- Finn, îmi pare rău. - Cine e ăsta?
Agentul meu de pariuri.
- Ivan. - Cel cu care vorbeşti mereu la telefon?
Ce caută în apartament?
- Nu ştiu. - E ceva normal?
L-ai mai văzut vreodată în apartamentul nostru?
Nu, nu e ceva normal.
- I-ai spus despre aparat? - Nu.
- Aveai de gând s-o faci? - Nu, niciodată.
- Atunci ce dracului caută în apartament? - Ţi-am spus, nu ştiu.
Bine. E periculos?
Păi, acceptă pariuri de la găozari suspicioşi ca mine.
Aşa că, da, e periculos.
Dar nu-l văd pe Marcus aici...
E bufonul lui..
Dacă aş fi în pericol, el ar fi în această poză.
Dar dacă stă mai aici, în afara cadrului?
M-am trezit de dimineaţă şi l-am auzit foindu-se prin cameră.
A ieşit cam acum o oră. Nu a spus un cuvânt.
Nu ştiu ce sunt pastilele acelea roşii, dar a luat deja două până acum.
Tăceţi din gura puţin?
- Da? - Salut, Ivan, sunt Jasper.
Ştiu.
- Ce mai faci? - Ce?
Totul e în regulă astăzi?
De ce să nu fie?
Fără nici un motiv.
Deci, ce vrei să pariezi astăzi?
Nu, fără pariuri. Mă relaxez astăzi.
Atunci de ce m-ai sunat?
Trebuie să închid, Ivan. Vorbim mai târziu.
Ce înseamnă asta?
Înseamnă că aşteptăm 10 ore. Şi desluşim ce naiba se întâmplă.
Iubi, putem vorbi?
Ivan, ce surpriză!
Mă întrebam de ce ai venit astă seară, iar apoi am realizat.
Probabil pentru că te-am făcut un idiot paranoic.
Hei, Ivan, ce surpriză!
Ce faci?
Va ajunge aici în curând. Nu mă poţi lăsa singur.
Păi, eu nu sunt în poză, trimite-mi mesaj când e gata.
Nici eu nu sunt în poză, aşa că...
Ar trebui să plec şi eu.
- Unde te duci? - Încă nu ştiu.
Pot veni şi eu?
Sunteţi incredibili.
Halal prieteni îmi sunteţi.
Trebuie să facem ca în poză. Corect, frăţică?
Unde mergem?
Nicăieri. Nu vreau să-l împachetez pe Jasper în caz că ceva merge prost.
Noi suntem bine?
Am fost gelos. E o..
Situaţie foarte complicată. Tu îţi dai toată silinţa.
Şi, evident, eu nu fac faţă prea bine.
Ai fost gelos?
Mai spune-mi.
Deci, Ivan,
ce surpriză.
Ai mai zis asta.
Ţi-aduc ceva de băut?
Ştii ce îmi place la tine, Jasper?
Mereu ţi-ai achitat pariurile.
Niciodată n-am fost nevoit să-l trimit pe Marcus să colecteze.
Şi apreciez asta.
E a ta?
Te deranjează dacă mă uit la ea?
Lasă-mă s-o văd.
E frumoasă.
Îmi trezeşte amintiri.
Mă crezi sau nu, eu am avut slujba lui Marcus.
Nu eram un recuperator rău.
Aveam propriul meu stil.
Foloseam bâte de încălzire.
Îmi ofereau un "pah!" suplimentar.
O dată...
Atotputernicule Dumnezeu!
Trebuia să fărâm genunchiul unuia.
Chestie standard, o mai făcusem de sute de ori.
Dar de data asta, îmi iau balans...
Îl lovesc şi "bam"!
Şi bâta se rupe.
Şi o aşchie ajunge chiar în prohabul tipului.
Să-l fi auzit, ţipa ca o pisică.
Îţi jur, i-am auzit pe paramedici când îl luau
că unul dintre testicule era de dimensiunea unui grepfrut.
Îţi poţi imagina? Câtă durere?
Dezordonat.
Un lucru regretabil şi murdar.
În situaţia mea...
Un singur lucru e mai rău decât un tip care nu-şi achită pariurile.
Un tip care nu pierde niciodată.
În sfârşit, am şi eu noroc, bănuiesc.
Doar noroc.
Bănuieşti.
Ascultă, nu e nici o şmecherie.
- E vorba de un proprietar? - Nu, îţi jur.
A fost doar o serie de câştiguri.
Bine, am o sursă.
E de încredere.
Nu pot explica.
Poate cauza probleme serioase.
E un doctor?
Spune-mi ce să fac ca să câştig!
Nu, nu e ceva de genul.
Nu m-ai crede dacă ţi-aş spune.
Nu-mi poţi copia pariurile?
- Fă aceleaşi pariuri ca mine. - Te-am înţeles din prima.
Eşti un mămăligar.
Sper că ţi-a plăcut să tragi cu ochiul, Jasper.
O iau eu.
- Finn, asta e... - Eu tocmai plecam.
Deci, suntem bine?
Practic, ştie.
Nu ştie nimic.
Ei bine, ştie că deţii anumite informaţii.
Cat timp crezi că o să-ţi mai accepte pariurile?
Nu ştiu. Pentru totdeauna.
Totul e sub control.
Arăţi ca naiba, Jasper. Dormi suficient?
Ştii ce, omule. Mai lasă-mă.
Tu şi Callie luaţi atâţia bani fără să faceţi nimic.
Ar trebui să fiţi fericiţi.
Suntem împreună în asta. Eu şi Callie ne asumăm riscul.
Eu doar sper că ai un plan de rezervă în caz că treaba cu agentul de pariuri cade.
Din câte îmi amintesc, purtai ceva diferit în poza din această seară.
Să ţi-o trag, Jasper.
Nu voi începe cât timp e şi el aici.
Jasper tocmai vroia să iasă la plimbare.
- Nu-i aşa? - Da.
Aşa e, nu uita să mă spionezi la ora 8.
Chiar nu-mi dau seama ce fac aici.
Îndrumă-mă tu.
Sigur.
Trebuie să adopţi aceeaşi poziţie ca în poză,
de restul mă ocup eu.
Chiar îmi doresc să ştiu cum m-ai convins să fac asta.
La fel şi eu.
La ce te gândeşti?
Doar că... eşti foarte frumoasă.
Nu te prefă surprins.
Nu, doar că e nevoie de un moment ca acesta să trezească la realitate un tip.
Ca să vadă cu adevărat ce e în faţa lui.
E uimitor.
Chiar dacă e neclară şi nefocalizată.
Tot îţi poţi recunoaşte propria siluetă.
M-am întrebat toată ziua. Cum? Cum e posibil?
Deci. Marcus, aici de faţă, va avea grijă de voi.
Şi tu.
Mă vei duce să văd ce e acolo.
Nu te-aş fi crezut dacă mi-ai fi spus.
Le scoate în fiecare seară, la ora 8.
Dar cele din timpul zilei?
Nu ştiu.
De când am găsit-o, face poze doar noaptea.
Asta ce e?
Cea mai recentă.
Uite cum stă treaba.
Vei lua această poză zilnic.
Vei nota statisticile de pe fereastră.
- Marcus va trece şi va ridica poza. - Stai. Stai aşa.
Nu mă voi repeta!
Voi trei veţi sta acolo,
chiar aşa, pe canapea, ca să vă cunosc comportamentul.
Şi nu spui nimănui despre asta.
Nu vreau să se joace şi altcineva cu gâsca noastră de aur.
Vreau 50%.
Mai taie un 0.
Şi tot rămâi un om foarte norocos.
Mă simt foarte norocos.
Nu am fost de acord.
Trebuia să discuţi cu noi.
Mi-am dat toată silinţa.
Tot vom primi nişte bani.
O să parieze foarte mult.
O să fie bine.
Ce se întâmplă când superiorul lui se prinde de treabă?
Câţi nenorociţi înfricoşători îşi vor face apariţia aici,
căutând indicii?
Ivan e isteţ, nu o va da în bară.
Ce liniştitor.
De necrezut.
Unde e poza de ieri?
Doar nu ai de gând să pictezi într-un asemenea moment, nu-i aşa?
Ba da, ce altceva să fac? În mod evident, nu putem controla ce se întâmplă.
Pozele rămân la el.
Pentru păstrarea în condiţii de siguranţă.
Nu, e total inacceptabil. Sună-l, chiar acum.
Spune-i că-i dăm rezultatele de pe fereastră, dar păstrăm pozele.
Eşti copil?
Eşti conştient de cine e la capătul firului, corect?
Mă duc să fac ceai, iubi. Vrei ceva?
Tu ai făcut mereu picturile.
Tu doar vedeai ce făcuseşi deja.
Sunt conştient de asta, Callie. Şi asta mă înnebuneşte.
Le-am pictat în viitor, iar acum, că nu văd fotografia, nu pot picta.
Jasper.
Ce?
Nu poţi face pe furiş o poză cu telefonul când iese următoarea?
Din moment ce nu vezi poza astăzi, nu va fi nici un tablou de fotografiat mâine.
Va fi dacă eşti de acord să faci poza.
Dacă deciziile tale îmi vor dicta viitorul, poţi lua una care să fie în beneficiul meu?
Şi să risc să-mi fie frânt gâtul, doar pentru că tu nu-ţi găseşti inspiraţia?
La dracu cu asta.
- Nu poţi fi fericit doar cu banii? - Nu.
Nu pot, Jasper. Nu-mi pasă de bani.
În momentul ăsta, prefer să chem poliţia.
Sau să arunc o găleată cu apă peste maşinăria ta preţioasă.
E cumva o ameninţare?
Nu e, dar nu poţi ignora faptul că unii dintre noi nu ies prea câştigaţi.
O să văd ce pot face.
Există un tablou. Slavă Domnului!
Ce zici de un "mulţumesc, Jasper"?
Ce mai e?
E cam ciudat. Nu e ceva ce aş picta în mod normal.
Arata de parcă ai făcut-o în grabă.
Vezi? Vopseaua încă se usucă.
- Poate e un avertisment. - În legătură cu ce?
Poate ceva rău e pe cale să se întâmple.
Ne trimiţi un avertisment.
Uite, părem speriaţi, corect?
Iar eu mă holbez la pictură.
Încerc să-mi transmit ceva.
Nu arătam fericiţi, dar situaţia nu e chiar ideală.
Tu însuţi ai spus-o, Finn. Nu ai picta aşa ceva în mod normal.
Da, dar arta e ciudată, omule. Eu sunt fericit doar că e ceva pe pânză.
Relaxează-te, Jasper.
Dacă Jasper are dreptate?
Dacă ceva teribil se va întâmpla mâine?
Atunci n-am fi în poză, corect? Am fi plecat.
Bine. De ce nu o facem?
- Vrei să plecăm? - Da, împachetăm şi plecăm pur şi simplu.
Vrei să-l lăsăm pe Jasper? Să se ocupe singur de toate?
Nu i-ar păsa. Ar fi în regulă.
Maşinăria de acolo...
Nu poţi pleca pur şi simplu. Încă mai e o speranţă că lucrurile se pot îndrepta.
De ce am face asta?
Bine. Am încredere în tine.
În plus, trebuie să recunoşti. Aparatul are un efect magic asupra ta.
Ce pot spune? Îmi place să fiu muza ta.
Salut, Joe.
Nu eşti de serviciu astă seară?
De fapt, ieri a fost ultima mea tură. Am venit să-ţi predau cheile.
- Ultima tură? - Da, omule, avansez.
Felicitări. E grozav.
Totul e în ordine?
Să-ţi dau cartea mea de vizită.
Poate bem ceva vreodată.
- Stai pe aproape. - Da, şi tu, Joe.
Ce e?
Marcus m-a prins vorbind cu Big Joe.
Ce dracu s-a întâmplat?
Nimic. E ultima noapte a lui Big Joe, mi-a dat cartea lui de vizită.
- Şi Marcus ce-a făcut? - A dat un telefon. Şi a plecat.
Nenorocitul! Rahat! La dracu!
Nu-i putem spune că nu a însemnat nimic?
Nu, pentru că nu ne va crede.
Bine, e în regulă. Pentru că am plănuit totul.
Am ascuns arme prin casă.
Stai. Ce?
Doar pentru că ai pictat craniul acela.
Trebuie să faci pictura înainte să pornească aparatul.
Fă pictură!
Îmi pare rău, ai ascuns arme în casa noastră?
Da, am ascuns arme în casa noastră.
- De ce ai ascuns arme? - Ai idee cine sunt oamenii ăştia?
Ce ai ascuns mai exact?
- Stai liniştită şi calmează-te. - Nu, sunt foarte îngrijorată...
Stai liniştită şi calmează-te!
- Ce se întâmplă după ce fotografia e luată? - Aşteptăm.
Doar stăm aici şi aşteptăm?
Vor intra să ne pună câteva întrebări.
Şi dacă merge bine, asta va fi tot.
Şi dacă nu merge bine?
Finn, sub canapea e un ciocan.
El e doar paznicul clădirii.
Atunci de ce ai cardul de vizită al unui poliţist?
Păi, tocmai a devenit unul.
Şi-a predat cheile, era ultima lui tură. Nu i-am spus nimic despre tine sau aparat.
Mi-ar face plăcere să te cred.
Din păcate...
Nu-mi permit să am încredere în tine.
Ce caută?
Poate pot ajuta.
E prietena ta?
Da, poate poţi ajuta.
Ia să vedem dacă ne putem aminti ceva nou.
Te văd, iubitule.
Adrenalina.
Inima îţi bate cu putere.
Crede-mă. Nu eşti îndeajuns de iute.
E o cale mai uşoară. Doar răspunde-mi la întrebare.
Te rog, nu.
Vei muri.
De ce simt o lipsă totală de îngrijorare?
Pentru că nu ai văzut poza de mâine.
Arată uciderea ta.
Şi cine mă ucide?
Tu?
El.
Poate pentru bani.
Deja ai câştigat o avere din pariuri.
Cheile.
Ar trebui să-ţi muţi scaunul mai încolo.
Vorbesc serios.
De îndată ce va vedea poza, te va împuşca în spate prin fereastră.
Isteaţă mişcare.
Unde e Jasper?
Marcus, unde e...?
Unde e?!
Jasper, opreşte-te!
Bună, dnă Anderson..
Nu, era Callie. Şi-a ars mana la aragaz.
Da, totul e în regulă. Mulţumesc.
Nu-i putem lăsa aici pentru totdeauna.
Serios!? E doar temporar.
Ce urmează?
Îmi iau banii de la Ivan.
Mulţumesc pentru că ai curăţat sufrageria.
Te referi la sânge?
Mulţumesc pentru că ai curăţat sângele?
Care putea fi al meu?
Cu plăcere.
- Nu! - Vroiam doar să mă asigur că eşti bine.
Arăt bine?
Ce pot face eu?
De ce nu te duci să pictezi?
Sfinte Iad!
Ştiu, corect?
E doar începutul.
Cred... cred c-ar trebui să plecăm.
Împărţim banii, ieşim din ţară, ne ducem în altă parte, ne cărăm de lângă aparat.
Ai înnebunit?
Cel mai sigur loc de pe Pământ e aici.
Câtă vreme suntem în poze zilnic,
vom şti că suntem în viaţă a doua zi.
- Callie şi cu mine, vom... - Vom ce?
Ştii.
Tot ce ştiu e ca Jasper mi-a salvat viaţa astă seară.
Mă duc la culcare. Jasper, îmi dai ceva să adorm?
Mulţumesc.
Bună seara, sunt dr. Heidecker. Scuzaţi-mi deranjul la ora aceasta.
Cum vă pot ajuta?
Henry Bezzerides e colegul meu.
Locuieşte în apartamentul de vizavi?
Da, acolo stă.
Am ciocănit, fără răspuns.
Ce se întâmplă?
Dr. Heidecker. Îl caută pe dl Bezzerides.
I-ai spus că s-a mutat acum câteva luni?
Şi v-a dat pălăria lui, înainte să plece?
Am găsit jurnalul lui, şi din câte am citit,
credem că a văzut ceva rău.
- Şi a încercat să facă o schimbare. - Ştiu, mi-a trimis o scrisoare.
După ce Henry s-a retras, m-a ţinut la curent cu experimentele lui.
Să fiu sinceră, nu credeam că vor fi valoroase.
Săracul Henry.
Aşa e. Nu te pui cu timpul.
Credeţi că timpul a făcut asta?
Că a fost pedepsit cumva pentru că a încercat să schimbe viitorul?
Ce altceva îi putea face aşa ceva?
Gazul de toriu ar fi prima mea bănuială.
Vedeţi bobina de acolo?
Bănuiesc că s-a întins după ea până la raftul de acolo
când a dărâmat canistra.
E doar un accident, moartea lui. Atâta tot, nimic mai mult.
Bănuiesc...
că s-a panicat în procesul de a..
evita asta.
Vedeţi pălăria sa, pe canapea, şi ceea ce pare a fi sângele lui pe geam?
Pare un sfârşit neplăcut.
Dar în mod clar în această fotografie, ce are loc mâine,
nu are nici o legătură cu el.
Ce ironie.
Mâine?
Cum putea să facă poza când aparatul face poze doar cu o zi înainte?
De ce? Nu ştiu de unde ai informaţia, dar cred că te înşeli.
Această scrisoare a fost trimisă la poştă acum o săptămână,
trebuie să fi făcut fotografia cu cel puţin atât de departe în avans.
Cum putea să facă poza?
Ne spuneţi că se pot face poze oricând doreşti?
Nu, nu ştiu despre acest oricând.
Evident, Henry trecuse de testele iniţiale şi putea să vadă mai departe.
Crezi că poţi schimba setările?
Henry şi-a împărtăşit rezultatele cu mine, nu şi metodele.
Nu ştiu mai multe despre comenzi decât ştiţi voi.
Păcat.
Doamna aceea nu ne vroia răul.
Dar arma din mâna ei?
Nu avea de gând s-o folosească.
Nu ai de unde ştii.
Dacă n-aş fi acţionat, Callie s-ar fi trezit lângă cadavrele noastre.
În cel mai bun caz, şi-ar fi făcut apariţia poliţia.
Mi se pare că Jasper doar încearcă să ne protejeze.
Nu ai fost acolo.
- Eşti pregătit pentru marele tău moment? - La naiba, da!
Vrei să mă duc acolo, să văd dacă stai bine?
Cum arată ziua de mâine?
Hei, Callie?
E poza de mâine?
Bine, nu vreau s-o văd. Poţi împacheta, ca să putem pleca?
Nu mergeţi nicăieri.
Ai auzit-o pe dr. Heidecker?
A zis că a fost un accident.
Înseamnă că lucrurile se pot schimba.
Şi eu o să-mi încerc norocul. Aşa că, te rog, hai să mergem.
Dă-i drumul. Sinucide-te. Dar nu o omorî şi pe prietena ta.
Stai, eşti în poză?
Bine, fie. Dă să văd.
Nu-l mai cocoloşi.
Ce mai face? Ce face?
A leşinat.
Era înnebunită de durere.
I-am dat ceva.
O va alina.
Era aşa bine când era bine.
Aveam o relaţie foarte frumoasă.
- Iartă-mă, omule. - Nu e vina ta, ci a mea.
I-am luat asta de un an.
Şi nu am putut apăsa trăgaciul.
- De ce? - Aveai dreptate, eram speriat.
Laş.
Eu nu sunt un pictor, sunt un om de serviciu glorificat,
iar ea merită mai mult de atât.
Adică, vreau să fiu mai mult de atât.
Înţeleg.
În mintea mea, te-am învinovăţit pe tine.
Cine ştie, poate eu sunt cel care a luat deciziile în secret.
Am sabotat totul din cauza fricii.
Poate există o cale să repar toate astea.
Cred că e prea târziu.
Ştii, începe să-mi placă mirosul.
Cat de nebunesc sună?
Când am văzut valiza,
am ştiut că ai părăsit programul.
Mă doare-n cot de ce spune dr. Heiden-schmeiden.
Nu te pui cu timpul.
Am nevoie de tine în viaţă.
Cel puţin încă o zi.
Chiar de va trebui să te car şi să te pun pe acea canapea.
Să mă ajute Dumnezeu, o voi face.
Să-ţi ţină de cald.
Ajutor!
Ajutaţi-mă! Cineva să mă ajute!
Arma.
La naiba, Jasper.
Am pictat asta astăzi.
Asta e de acum 2 săptămâni.
Eu te-am trimis aici?
De ce aş face-o?
Mulţumesc.
Unde dracului e asta?
Nenorocitule!
Să nu îndrăzneşti. Te ucid pe loc.
Ei bine, dacă faci asta, găleata va cădea.
Adu-o pe Callie şi dă-mi-o la telefon.
Nu mă mai împinge.
Callie, mă vezi?
Jasper m-a doborât aseară şi m-a încuiat în magazie.
Te va omorî.
Nu, niciodată n-ar...
Dă-mi telefonul.
Dacă nu pui jos găleata, o să-i împrăştii creierii pe fereastră.
Ne vei omorî oricum.
Mă vei omora chiar de pun sau nu pun găleata jos.
E o singură cale de ieşire.
Noi plecăm. Plecăm, şi te lăsăm să păstrezi aparatul.
Grăbeşte-te, găleata e din ce în ce mai grea.
Dă-mi-o pe Callie la telefon.
Callie, uită-te în buzunarul lui Jasper.
Are ceva ce-ţi aparţine. Ceva ce ţi-am luat acum mult timp.
Îmi pare rău.
Îmi pare rău că nu am fost acolo pentru tine.
E în regulă. Acum eşti.
Ia arma.
Ia-o de la Jasper.
Dă-mi arma.
Dă-mi-o.
Acum dă-te în spate.
Acolo.
Cum spui tu.
- Ajung acolo în 30 de secunde. - Bine.
Ştii ce? Poate asta o să-ţi ţină de cald la noapte.
Unde o să vă duceţi?
Departe.
Vom avea nevoie de nişte bani.
Luaţi cât de mult doriţi.
Pentru că vei face mult mai mulţi, corect?
Nu uita inelul.
Doamne, chiar l-am omorât.
N-ai avut de ales.
Aşează-te.
Eşti bine?
- Îţi aduc nişte gheaţă. - Bine, dar trebuie să plecăm.
Uite, poza. S-a schimbat.
Slavă Domnului.
Când am văzut acea poză cu voi doi împreună...
Acum e în ordine.
Nu cred că aş fi putut schimba ceva dacă scrisoare lui Heidecker n-ar fi...
Rahat.
Trebuie să pictez asta.
Nu înţeleg.
Am pictat asta pentru dl B
ca să fiu capabil să-i folosesc cheile pentru a putea ieşi din magazie.
Nu contează. Îţi voi spune când plecăm.
Trebuie să plecăm înainte să apară poliţia.
Bine, eu mă duc după gheaţă.
E imposibil.
Întotdeauna voi picta asta?
Nu am schimbat nimic.
Şi asta de unde a apărut?
- Credeam că te-ai dus după gheaţă. - M-am dus. Mă duc.
Ce spuneai?
Nu contează.
Poftim. Mai bine te întinzi.
Ţine-ţi gheaţa pe cap.
Ce dracului a fost asta?
Aparatul a pornit.
Îţi pot explica.
Aşteaptă, aşteaptă.
Vorbeşte-mi, spune-mi ce se întâmplă.
- Stai să ne aşezăm. - Nu! Vorbeşte!
Ţi-aminteşti când am primit telefonul că dl B a întârziat cu chiria
şi m-am dus să-l verific?
Dle Bezzerides, sunteţi acasă?
Am găsit aparatul, cu o poză scoasă.
Aruncă cuierul.
Motivul pentru care în apartamentul d-lui B sunt poze pe timp de zi şi noapte
e că aparatul face o poză la 8 pm si 8 am.
Ţinând asta ascuns de tine şi Jasper,
îmi puteam transmite în mod secret mesaje.
Te-ai trezit devreme.
Când te-am prins în bucătărie acum...
Ce făceai?
Ascundeam asta.
Noaptea trecută, când Jasper s-a pozat cu toţi banii,
am schimbat pozele.
Iar mai adineauri le-am schimbat la loc.
Am văzut toate pozele de seară, iar Jasper e mort, aşa că...
Când a fost făcută asta?
E de dinainte.
Când de dinainte?
Mai de dinainte.
Acum o lună, când am jucat şarade beţi.
Nu a însemnat nimic.
Doar mă descărcam.
Mă îmbătam câteodată.
Uite, aproape îmi doream să fim prinşi, ca să te trezeşti la realitate.
Halal scuză.
Îmi pare rău că am fost slabă.
Nu-mi vine să cred că tu şi...
Aţi permis acest lucru.
Ai avut fiecare oportunitate să previi asta, să ne avertizezi.
De ce nu ai făcut-o?
Eu doar am făcut ce-mi spuneau pozele.
Am fost condusă, cum am fost toţi.
Şi, nu vezi? Totul se întâmplă cu un motiv.
Uite. Ce aveam noi înainte se stingea. Erai mereu distant.
Dar...
Ai devenit gelos după mult timp.
Şi am simţit iarăşi sărutul tău.
Tu ai spus-o,
e nevoie de un asemenea moment ca un tip realizeze ce are în faţă.
Puţin câte puţin, redeveneam noi.
Tot alegeai maşinăria şi munca în defavoarea noastră,
a trebuit să fac ceva să te readuc în simţiri.
Iar apoi, astăzi.
Ai luptat pentru noi.
Mai mult decât te-am văzut vreodată făcând-o.
Iar în sfârşit, totul a ieşit bine.
Totul a ieşit bine...
Ce faci?
Voi face ce trebuia făcut de la început. Voi distruge aparatul ăla nenorocit.
Opreşte-te, te rog, opreşte-te.
Ai spus că putem schimba lucrurile, corect?
Tot ce trebuie să fac e să pun o notă nouă în fereastră pentru poza de diseară.
Când primesc mesajul de diseară,
voi şti să te împiedic să mă prinzi la fereastră ca acum.
Nu vei găsi niciodată pozele.
Nu vom purta această conversaţie.
Dacă distrugi maşinăria, nu pot îndrepta asta.
Îmi doresc să nu mă fi obligat s-o fac.
Va fi bine.
Nu ne vom aminti nimic din astea mâine.
Va fi bine.
Ce cauţi aici, Joe?
Am primit un mesaj de la Finn.
Spunea că voi doi părăsiţi oraşul.
Şi că aş putea fi interesat de ce pune Jasper la cale.
Ce e pe fereastră?
Pot intra?
Sigur. Bine.
Nu mai contează.
Diseară, nimic din toate astea nu va mai conta.
Bănuiesc că ai câteva întrebări pentru mine.
Să nu te prindă la fereastră.